Suuret ihmiset ovat meteoreja, jotka palaessaan valaisevat maapallon
Napoleon Bonaparte
Venäjän vallankumouksen kaaoksessa baletin asema näytti tuhoon tuomitulta
Baletti oli jo pitkään yhdistetty ylimystöön
Baletin selviytyminen riippui muutamasta yksilöstä -
jotka näkivät sen merkityksen uudessa maailmassa
Heillä oli kuitenkin erilaisia motiiveja
Joidenkin mielestä sillä vaalittiin ainutlaatuista venäläistä kulttuuria
Toisten mielestä se oli poliittinen neuvostopropagandan väline
Rudolf Nurejevissa kulttuurillinen ja poliittinen puoli törmäsivät rajusti
Neuvostoliiton suurvallalle kävisi huonoiten
NUREJEVIN ÄITI JA SISKOT
Jokaisen venäläisen takana on jotain sellaista...
SIR YEHUDI MENUHIN, VIULISTI
...olipa hän juutalainen tai tataari -
mikä dramatisoi tilannetta.
Se on väkevämpää -
ja kiihkeämpää.
Se juontuu luultavasti siitä -
että heillä on muuten vaikea elämä -
ja niin on ollut satoja vuosia.
He ovat lumen ja mudan keskellä -
ja miltei kiinni kuin valjaat -
maassa ja elämän ongelmissa.
Sen ansiosta he vapautuvat näyttämöllä -
ja elävät elämää niin kuin he olisivat halunneet sitä elää.
Huolettomasti ja kyvyllä keskittyä -
dramatisoida ja voimistaa tunnetta ja ajatusta.
Aivan kuin aurinko paistaisi linssin läpi -
ja säteen kohdistaisi niin, että kohde alkaa palaa.
Koko elämä ja universumi -
kohdistuu suurten venäläisten kautta -
ja he alkavat polttaa yleisöä ja itseään.
Synnyin junassa Siperian radalla.
Isäni oli armeijan palveluksessa Mantšuriassa.
Hän kutsui äitini -
ja kolme lastaan asumaan hänen luokseen.
Matka oli pitkä. Se kesti noin 12 päivää.
Minut otettiin kohdusta Baikaljärven luona.
Nurejevin kohdalla tunsin sellaista kiihkeyttä -
ja sellaista huolettomuutta -
jollaista on suurella taiteilijalla uransa huipulla.
Nurejev oli ihmispantteri.
Hänessä oli upeaa, eläimellistä suuruutta ja voimaa.
Samaan aikaan hän oli ihminen.
Se on jotain, mikä antaa. Se on läsnäolon voimakkuutta.
Se on pakahduttavaa.
Suurta yleisöä -
on aina kiehtonut yli-inhimillinen ihminen.
Hän oli ilmiö -
ja hän tiesi sen. Joskus hän tiesi sen liiankin hyvin -
mutta hän oli ilmiö -
ja ikävä kyllä hänen kohtalonsa oli -
riutua ja elää viimeiseen asti.
Et puhu mielelläsi taustastasi.
Et pidä sitä romanttisena.
Taustasi on kuitenkin poikkeuksellinen.
Tulet hyvin köyhistä oloista, vai mitä?
Se pitää paikkansa.
Mahdollisuudet olivat vähäiset.
Sen puolesta ei lyöty vetoa -
että sinusta tulisi se, mikä nyt olet.
Silloin ei tainnut olla pahemmin rahaa.
Ei sillä olisi mitään saanutkaan.
Sodan aikana meidän piti paeta Moskovasta.
-Silloin oli hyvin kovat ajat. -Kuinka kovat?
KANSAINVÄLISEN HISTORIAN PROFESSORI
Kun sota syttyi ja perhe evakuoitiin -
he olivat Uralvuoriston eteläpäässä -
Baškirian Ufassa.
Koska he olivat pakolaisia, he elivät erittäin huonoissa oloissa.
Ruoasta oli pulaa.
TANSSIPARI
Äitini kertoi, että kaikista puista -
oli kaarna revitty ihmisen ulottuvilta.
Ihmiset tekivät kaarnasta ruokaa.
OTE NUREJEVIN MUISTELMISTA
"Myimme omaisuutemme -
ja kaiken, mitä voimme myydä ruoasta.
Muistan selvästi ensimmäisen päivän lastentarhassa.
Äiti puki minulle siskoni Laran takin.
Mikään ei saa kuusivuotiasta poikaa tuntemaan itseään niin naurettavaksi -
kuin se, että pitää käyttää siskon vaatteita.
Äidin piti kantaa minut kouluun selässään.
Kun muut lapset näkivät minut -
he alkoivat laulaa äänekkäästi:
'Luokallamme on pummi.'
Pummi tarkoitti kerjäläistä."
Muistatko sen hetken, kun halusit tanssijaksi?
-Mikä se oli? -Siitä on kauan.
Kuinka kauan? Ei ehkä niin kauan kuin luullaan.
Noin 29 vuotta.
Isä oli armeijassa. Hän ei nähnyt isäänsä, ennen kuin sota päättyi.
Hän eli kiintoisassa, äidillisessä ympäristössä.
Voisi luulla, että sota oli kovettava -
ja ikävä kokemus, koska hän joutui kohtaamaan kauhuja -
mutta hän oli pehmeämmässä ympäristössä -
kuin olisi ollut ilman sotaa.
Äiti kannusti häntä tanssimaan.
Niin ei ehkä olisi ollut isän kanssa.
Kun isäni palasi sodasta -
äitini kertoi hänelle toiveestani tulla tanssijaksi.
Hän vastusti järkähtämättömästi kaikenlaista tanssia.
Miten ratkaisit sen pulman?
Karkasin joka kerta ja menin -
tanssitunneille kansantanssiryhmiin ja tanssin heidän kanssaan.
MUISTELMAT
"Kun olin 11-vuotias -
tapasin ensimmäisen kerran -
vanhan naisen nimeltä Udelsova.
Hän oli melkein oikea baletinopettaja.
Hän ei ollut ollut opettaja -
mutta hän oli erittäin musikaalinen ja sivistynyt -
ja hän oli tanssinut vuosia aiemmin -
Djagilevin Ballets russes -seurueessa.
Minusta ja siitä upeasta 70-vuotiaasta naisesta tuli erittäin läheiset.
Hän matkusti joka kesä Leningradiin -
jossa hän näki, mikä oli uutta baletissa.
Kun hän palasi Ufaan, hän kuvaili sitä kaikkea meille.
Hän avasi maalaissilmämme paljon laajemmille näyttämöille."
STALIN ON KUOLLUT
UUTINEN LEVIÄÄ MAAILMALLE
YSTÄVÄ
Kun Rudolf varttui hieman, hän liittyi pioneereihin -
ja alkoi käydä tanssitunneilla siellä.
Neuvostotasavaltojen johtajat -
pyrkivät siihen, että Kreml huomaa heidän alueensa
Sen vuoksi he etsivät paikallisia ihmisiä -
jotka loistaisivat kansallisesti
Aina kun karkasin tanssitunnille, isä hakkasi minut.
Hän ei halunnut taloonsa nynnyä.
KRIITIKKO - FINANCIAL TIMES
Hänen piti taistella tiensä tanssijaksi.
Lopulta Ufan virkamiehet huomasivat Nurejevin lahjakkuuden
Perhe sai luvan lähettää pojan Leningradiin opiskelemaan -
ja he saivat taloudellista tukea.
Halusin Leningradin kouluun.
Siskoni sanoi: "Sinne menee vain yksi juna.
Mene sillä junalla."
Matka oli hyvin pitkä.
Junamatka Moskovaan kesti noin kolme päivää.
Sitten vielä 16 tuntia Leningradiin.
Ufasta Jumalan selän takaa -
Leningradiin ja pyhimmästä pyhimpään -
Vaganovan balettiakatemiaan suuren Puškinin oppiin.
Hienoa hänelle.
Se oli tahdon voitto. Vähän kuin Napoleonilla.
Aivan poikkeuksellista. Se myös näkyi.
Hirveä kauneus on syntynyt
Hän nousi nopeasti Kirovin balettiseurueeseen solistiksi.
TANSSIPARI
Kummitätini oli tunnettu ompelija.
Hän kasvatti minut.
Kaikki tiesivät, että kelloamme piti soittaa kolmesti.
Yksi, kaksi, kolme. Ei muulla tavalla.
Jos ovikello soi eri tavalla, tiesimme kuka siellä oli.
Hänen avustajansa ja minä otimme nopeasti kankaan -
ja juoksimme piiloon -
jotta kangasta ei vietäisi pois häneltä.
Se oli varmaankin rankinta -
vaikeinta -
ja inhottavinta aikaa elämässämme ja maassamme -
kun oli sellaista valvontaa.
Tapasin Nurejevin Leningradissa.
IMPRESSAARI
Hän oli suuri legenda. Hänen nimensä tunnettiin.
Hän oli suosittu. Kaikki pitivät hänestä.
Hän oli mahtava ja kuuluisa.
Kaikki tiesivät jo, että hän oli villi.
Muistan erään tapauksen ensimmäiseltä vuodeltani. Menin teatteriin -
katsomaan Joutsenlampea tai jotain.
Kun palasin asumuksellemme, ovi oli lukossa.
Minun piti paukuttaa ovea kauan.
Sitten minut päästettiin sisään.
"Rankaisimme sinua, koska menit teatteriin."
Patjani vietiin pois.
Seuraavana aamuna -
en saanut aamupalaa enkä lounasta.
Menin ystäväni luo ja söin aamupalaa siellä.
YSTÄVÄ
Hänen perheensä ei ollut kovin koulutettu. Hän oli ihmeissään -
kun hän näki siskoni, minut ja ystäviäni.
Rakastimme runoutta, maalausta ja musiikkia.
Sen takia hänestä oli mukava olla kanssamme.
YSTÄVÄ
Valmistuimme polyteknisestä instituutista.
Minä valmistuin radioteknisestä -
ja veljeni sähkömekaanisesta.
Olimme töissä tieteen alalla.
Me emme saaneet matkustaa ulkomaille.
Emme nähneet uusia jääkaappeja, autoja ja muita -
mutta se ei ollut meille tärkeää.
Sosiaalinen elämä ja sosialismi eivät olleet kovin aktiivista -
asunnon ulkopuolella.
Ystävät kokoontuivat asuntoon -
tai useimmiten keittiöön.
Kutsuimme sitä keittiökulttuuriksi.
YSTÄVÄ
Opiskelin venäjää ja kirjallisuutta yliopistossa.
Rudolf tuli kanssani luennoille.
Dekaani antoi siihen luvan ja sanoi:
"Tietenkin! Antaa nuorison kehittyä.
On hienoa nähdä balettitanssija, joka haluaa oppia."
KANSAINVÄLISEN HISTORIAN PROFESSORI
Elettiin 1950- ja 1960-lukujen -
NEUVOSTOLIITTO ORJUUTTAA
kylmän sodan aikakautta.
Oli kaksi suurta.
LOJAALIUTTA USA:LLE
Neuvostoliitto ja Yhdysvallat.
KREMLIN - VÄÄRÄ NUMERO
Oli poliittista kilpailua, sotilaallista kilpailua -
sekä kulttuurista kilpailua.
Kilpailu oli epäsuhtaista. Lännessä -
etenkin USA:ssa, oli paljon kulutushyödykkeitä.
USA tuotti tavaraa, kuten jääkaappeja -
pesukoneita, autoja ja niin edelleen.
Neuvostoliitto vetosi parempaan kulttuuriinsa.
Kun vertasi länttä ja itää, neuvostoliittolaiset sanoivat:
"Meillä ei ole jääkaappeja -
mutta meillä on parhaat balettiseurueet."
Viranomaistemme mielestä rock and roll oli -
porvarillista musiikkia ja huono asia.
Sitä arvosteltiin kovasti.
Saimme röntgenfilmiä lääkäreiltä.
Suunnittelimme laitteita -
joilla voimme äänittää.
Niissä levyissämme -
saattoi näkyä kylkiluita -
tai jotain muita ihmisen luita.
Viikonloppuisin soitimme niitä levyjä -
ja tanssimme.
Kisailimme toisiamme vastaan.
Päätimme, että voittaja -
oli se mies, joka pystyi heittämään tytön niin korkealle ilmaan -
että tämän korkokengät -
jättivät jäljet kattoon.
Rudolf lähti siihen mukaan, muttei kovin usein -
sillä hän pelkäsi, että loukkaisi jalkojaan.
Hän piti siitä kuitenkin paljon.
MUISTELMAT
"Muistelen nyt aavistuksen surullisena -
niitä hetkiä mahtavien ystävieni kanssa.
Tutkijani ja hänen veljensä ja Tamara -
joka oli ihana opiskelija, jolta ei jäänyt väliin yksikään esitykseni."
AVARUUSPOLITIIKAN ASIANTUNTIJA
Neuvostoliitto etsi yksilöitä...
IHMINEN AVARUUDESSA
...jotka edustivat uutta neuvostoihmistä. Nationalisteja -
jotka osoittivat toveruutta -
ja olivat kunnioitettavia ja usein vaatimattomista taustoista.
He olivat Neuvostoliiton koulutusjärjestelmän tuotteita.
Gagarinilla ja Nurejevilla olikin samanlainen rooli -
Neuvostoliiton propagandakoneistossa. He edustivat uutta neuvostoihmistä.
Niinpä loikkaus olisi ollut kamala asia.
KANSAINVÄLISEN HISTORIAN PROFESSORI
Bolšoi ja Kirov olivat aseita.
Hruštšovin piti käyttää kulttuuria -
Neuvostoliiton arvovallan vahvistamiseen ulkomailla.
Oli Hruštšovin etujen mukaista, että Kirov lähti kiertueelle vuonna 1961.
PRINSESSA RUUSUNEN
Ensimmäinen baletti oli Pariisissa, ja Pariisista -
seurue oli tulossa Lontooseen.
TANSSIPARI
Se oli ensimmäinen kiertueemme Pariisiin.
Jokainen kiertue on tärkeä teatterille -
sekä sen tanssijoille.
Pariisi on kuitenkin kulttuurin keskus.
Jos saa tunnustusta Pariisissa -
saa tunnustusta koko maailmassa.
Neuvostoliiton haluttiin näyttävän edistykselliseltä -
ja kulttuurillisesti vahvalta paikalta -
mutta riskejä haluttiin välttää.
Ongelma oli siinä, että jos halusi tehdä voimakkaan vaikutuksen -
mukana oli oltava parhaat. Rivimiehet eivät kelvanneet.
Sen piti olla omaperäistä, uutta ja voimakasta -
ja Nurejev oli sellainen.
Nurejevin kanssa ei saanut molempia.
Piti ottaa Nižinskin kaltainen hahmo -
ja päästää hänet länteen -
mutta häneen ei voinut luottaa.
Pidimme maanalaisesta yöelämästä -
ja oli todellinen haaste palata salaa aikaisin aamulla.
Sellaista tapahtui.
Rudolf oli vapaa sielu.
"Haluan, että elämäni on tällaista, ja elän näin.
En halua elää niin kuin käsketään.
Kuljen omia polkujani."
Tiesimme monista miehistä, etteivät he olleet suuntautuneet samoin.
He juttelivat ranskalaisille tanssijoille -
tapasivat ihmisiä ja viipyivät myöhään.
TANSSIJA
Lähdimme ulos joka ilta.
Hän oli hyvin onnellinen. Hän sanoi: "Tunnen oloni vapaaksi.
Ystävyys ranskalaisen tanssijan kanssa on upeaa."
Hän oli kiinnostunut kaikesta.
Se oli yhtä juhlintaa.
Hän palasi myöhässä hotellille -
ja KGB:n tyyppi kovisteli häntä sen takia -
mutta häneen ei voitu koskea, koska häntä tarvittiin.
Ryhmään tuli uusi ystävä, Clara -
joka oli kaunis, mukava ja hyvin koulutettu.
Hän oli André Malraux'n puoliso.
Malraux oli kulttuuriministeri.
Menimme katsomaan Rudolfin ensimmäistä tanssia.
Yleisö oli hulluna häneen. Ihmiset alkoivat hurrata hänelle.
Hänen piti tehdä monta kierrosta. Se oli suuri menestys.
IMPRESSAARI
Neuvostoliittolaiset tajusivat kuitenkin yhtäkkiä -
että hänen henkilökohtainen menestyksensä -
jätti varjoonsa muun seurueen.
Taiteellinen johtaja päätti, että Englannissa -
ei haluttu sellaista erottumista muista.
KGB:n kaitsijat sanoivat: "Hän ei tottele käskyjä."
"Tuokaa kotiin", vastattiin.
Pariisista sanottiin:
"Älkää. Häntä rakastetaan.
Hän vetää salit täyteen. Kirovia tullaan katsomaan.
Hän on vetonaula."
Idiootit luulivat selviävänsä siitä -
lähettämällä hänet kotiin.
Hän oli jo lentokentällä!
Kun tulimme lentokentälle -
sanottiin: "Sinulle ei ole paikkaa koneessa."
Minusta se oli tavatonta. Miehellä, joka toi valtavaa menestystä -
Kirovin baletille -
ei ollut paikkaa koneessa.
He olisivat voineet ottaa jonkun muun.
Joku sanoi: "Hruštšov haluaa nähdä sinut tanssimassa Kremlissä."
"Kenen kanssa? Missä puvuissa?" "Se selviää siellä."
TANSSIJA
Kun saavuin lentokentälle -
näin, kuinka Rudolfin ilme muuttui surulliseksi.
Kysyin: "Mitä nyt?" Hän sanoi: "Pierre. Olen mennyttä.
Minun pitää palata kotiin.
En pääse Lontooseen. Tee jotain, tai tapan itseni."
MUISTELMAT
"Olin aivan pökerryksissä.
Pyysin jotakuta soittamaan Claralle hyvästelysoiton.
Uskoin, etten näkisi häntä enää."
Seurue oli lähdössä koneeseen.
Kaikki kävivät hyvästelemässä hänet.
Osipenko itki.
Sanoin: "Älä huoli, Rudolf.
Nousen koneeseen.
Johtajamme on jo siellä.
Selitän hänelle kaiken, ja sinä pääset mukaamme."
Nousin koneeseen.
Sanoin johtajalle: "Mitä tämä oikein on?
Ei Rudolfia voi jättää.
Tarvitsen häntä. Hän on tanssiparini.
Tiedät, millainen hahmo hän on."
Hän vastasi: "Alla. En mahda mitään.
Nurejev lähtee Moskovaan."
Toivoin, ettei mitään tapahtuisi.
Silloin en ymmärtänyt, mitä voisi tapahtua.
Sanoin: "Tämä on silkkaa hullutta."
Dilemma oli siinä, että hän pystyi loikkaamaan.
Jos hän jäisi länteen -
hän ei luultavasti voisi enää ikinä palata.
Hän ei näkisi perhettään enää ikinä.
Toinen puoli oli se, että hän oli käyttäytynyt hankalasti.
Sen takia hänet lähetettiin takaisin Neuvostoliittoon häpeällisesti.
Siitä voi päätellä, että ura Neuvostoliitossa -
olisi myös hyvin vaikea.
Hän joutuisi syrjäseuduille.
"Tunsin, kuinka uhka paheni.
Olin kuin lintu verkossa koko ajan ahtaammalla.
Tiesin, että se oli kriisi, sillä linnun kuuluu lentää."
ARKISTOTALLENNE: NUREJEV
Silloin päätin, etten palaa.
"Clara saapui. Huusin hänelle, että olin tehnyt päätökseni.
Muuta hänen ei tarvinnut kuulla.
Hän ryntäsi kahden poliisin luo -
sanoen, että eräs neuvostoliittolainen tanssija haluaa jäädä Ranskaan.
Poliisit sanoivat, etteivät he saaneet siepata minua -
mutta että he voisivat auttaa ja suojella minua -
jos olin tietoinen päätökseni seuraamuksista."
Clara tuli ja sanoi: "Se on hoidettu, Pierre."
"Kaikki tuntui olevan sameaa. Minun teki mieli juosta -
mutta hetken, joka tuntui ikuisuudelta -
lihakseni tuntuivat lyijynraskailta.
Ajattelin, etten pystyisi enää liikkumaan."
KGB:n miehet olivat hänen ympärillään -
joten en voinut puhua hänen kanssaan.
"Silloin tein pisimmän ja henkeäsalpaavimman loikkani -
koko urallani -
ja laskeuduin suoraan niiden kahden poliisin syliin.
'Haluan jäädä', henkäisin. 'Haluan jäädä.'"
Ranskalaiset poliisit juoksivat hänen kanssaan.
KGB:n miehet juoksivat. He alkoivat kamppailla. Niin se tapahtui.
"Poliisit selittivät, että sääntöjen mukaan -
minun piti olla viisi minuuttia yksin -
ja pohtia paineettomassa tilassa -
päätöstä, jota olin tekemässä.
Huoneessa oli kaksi ovea.
Jos päättäisin palata kotimaahani, pääsisin toisesta ovesta -
takaisin halliin, josta voisin nousta Tupolevin kyytiin.
Jos päättäisin jäädä Ranskaan -
pääsisin toisesta ovesta heidän toimistoonsa.
Kaksi ovea kahteen erilaiseen elämään.
Minulle jo se oli itsekunnioituksen paluu.
Oikeus, jota vaalin eniten, oli itsemääräämisoikeus."
Kukaan ei ole vapaa. Jopa linnut ovat kahlittuna taivaaseen
TOINEN PARIISI
Tämä on Ranska. Nämä ovat Pariisin katuja.
Tämä on kommunistinen paraati.
Kaikki nämä ihmiset ovat kommunisteja. Heitä on paljon.
He huutavat samoja iskulauseita -
jotka raikuvat Punaisella torilla.
Katsokaa ja kuunnelkaa hetki.
Luin, että kun olit loikannut -
neuvostoagentit seurasivat sinua -
heti loikkauksen jälkeen siis.
He olivat paikalla ensimmäisessä esityksessäsi -
ja huutelivat sinulle.
Eivät he. Luulen, että... En tiedä.
Ehkä kommunistinen puolue tai jokin muu ryhmä.
He heittelivät lavalle kyynelkaasupommeja ja lasinsiruja.
Pariisissa oli silloin hurja hässäkkä.
Miten pystyit keskittymään sen keskellä?
Piti vain olla kovana.
MARQUIS DE CUEVAS -BALETTI
TANSSIPARI
Olin viimeinen tyttö vasemmalla puolella poloneesissa.
Kun hän tuli lavalle, hän oli suoraan edessäni.
En ikinä unohda hänen silmiään ja katsettaan. Hän oli kauhistunut.
Hän pelkäsi, mutta mikään ei pysäyttäisi häntä.
Vuonna 1961 Gagarinista tuli ensimmäinen ihminen avaruudessa.
AVARUUSPOLITIIKAN ASIANTUNTIJA
Se oli iso propagandavoitto -
Neuvostoliitolle ympäri maailmaa.
Vain kaksi kuukautta myöhemmin toinen neuvostoikoni loikkasi.
Länsi piti sitä Neuvostoliiton epäonnistumisena -
ja syöksymisenä maahan.
Ideologinen konflikti oli kärjistymässä.
Vain kaksi kuukautta Nurejevin loikkaamisesta -
Saksaan nousi Berliinin muuri -
joka oli tavallaan konfliktin ruumiillistuma.
MUISTELMAT
"Pian teatterin ikävyyksien jälkeen -
olin muutaman päivän lomalla.
Tanssisin Deauvillessä elokuussa -
ja sitä odotellessa ei tapahtunut kummempia.
Ainoa ihminen, jonka tapasin ja joka teki lähtemättömän vaikutuksen -
oli amerikkalainen valokuvaaja Richard Avedon.
Hän pyysi minua kuvattavaksi.
Kun näin kuvat, jotka hän oli ottanut -
tiesin, että hän oli ymmärtänyt minua."
Hänen koko kehonsa reagoi eräänlaiseen ihmeeseen hänessä
Jonkinlaiset narsistiset orgiat
Yhden henkilön orgiat
ELÄMÄNKERRAN KIRJOITTAJA
Erik Bruhn oli sen hetken suurin tanssija.
Katsoin, kuinka hän tanssi. Se oli minusta täysin poikkeuksellista.
Sanoin kustantajalleni, että haluan kirjoittaa Bruhnista kirjan.
ENSITANSSIJATAR
Me kaikki sukupolveni tytöt -
olimme rakastuneita Erik Bruhniin.
Hänellä oli tanskalainen korostus -
joka oli hauska kyllä melko seksikäs. Hän väänsi sanoja jollain tavalla.
ARKISTOTALLENNE: ERIK BRUHN
Hän oli nähnyt tanssiani -
filmiltä.
Hänen opettajansa Puškin oli sanonut:
"Katsokaa tuota tanssijaa. Häneltä voitte oppia jotain."
ELÄMÄNKERRAN KIRJOITTAJA
Rudolf mietti: "Tuota miestä minä haluan jäljitellä.
Teen kaikkeni, että voin tehdä niin."
Minulle hän on mahtava näyttelijä -
tanssija ja luoja.
Nurejev lensi välittömästi Kööpenhaminaan -
ja siellä he tapasivat.
Se oli kahden tanssin jättiläisen tapaaminen -
mutta kun 23-vuotias Nurejev -
katsoi Erikiä...
Siinä oli taikaa. He rakastuivat.
En ole koskaan tavannut tai nähnyt ketään -
joka olisi lavalla niin mahtava ja inspiroiva.
Uskon, että hän ajattelee minusta samoin.
ARKISTOTALLENNE
Ilman häntä, hänen tarmoaan ja inspiraatiotaan -
olisin lopettanut siellä.
Hän antoi uralleni ainakin kymmenen lisävuotta.
Kaikki luominen on ensin tuhoamista
JOS TIEDÄT JOTAIN TÄSTÄ MIEHESTÄ -
VOITKO OTTAA YHTEYTTÄ NEUVOSTOLIITON LÄHETYSTÖÖN?
Oli 16. kesäkuuta 1961, kun Rudolf loikkasi.
Minulle sanottiin: "Sinut on erotettu yliopistosta.
Miten voimme antaa opettajan pätevyyden -
venäjässä ja kirjallisuudessa -
jos ei huomaa kansan vihollista, vaikka tämä olisi hänen vieressään?"
En saanut poistua maasta kymmeneen vuoteen.
Tiesin, miten torjua asioita.
Mietin: "Ei ole elintärkeää päästä USA:han."
En saanut kymmeneen vuoteen ylennystä.
Elämä oli silloin hyvin julmaa.
Meillekin Rudolfin loikkaaminen aiheutti paljon ongelmia.
Oli eräs oikeudenkäynti, jossa Rudolfia syytettiin poissaolevana.
PRINSSIN ONGELMA
Rudolf sai seitsemän vuoden vankeustuomion.
Hänet tuomittiin maanpetturina.
KGB: "KATKOKAA PETTURIN JALAT"
Hänen isänsä kuului puolueeseen.
Isälle se oli todellinen katastrofi.
Rudolfin äitiä neuvottiin tuomitsemaan poikansa julkisesti
Hän kieltäytyi ja hävitti puolueen jäsenkirjan
MARGOT FONTEYNIN ELÄMÄNKERRAN KIRJOITTAJA
Margot oli menestynyt.
Ihmiset jonottivat Margotin takia -
siitä asti kun hän oli nuori tyttö.
MARGOT FONTEYN - LES SYLPHIDES
Luulen, että sota vaikutti hänen suosioonsa.
Heidän piti matkustaa ympäri Isoa-Britanniaa -
ja yrittää piristää joukkoja.
BALETTIKAUSI
Ihmisillä ei ollut paljoakaan tekemistä.
Sodan aikaan oli hyvin vähän tekemistä.
Baletti sai jalansijan Englannissa.
Kun sota oli ohi, englantilaiset rakastivat häntä.
He tunsivat hänet henkilökohtaisella tasolla.
Hän kävi heidän kaupungeissaan.
Hänessä oli jotain hyvin runollista.
Robert Helpmann sanoi -
että Fonteynilla oli kyky saada itkemään.
Eikö hän olekin upea?
Joskus joku saattaa sanoa samaa sinusta.
Sinäkin voit päästä huipulle.
-Uskotko todella niin? -Tietysti.
ENSITANSSIJATAR
Kaikki hänessä oli täydellistä. Hän oli todella kiltti kaikille.
NÄYTTELIJÄTÄR
Margot oli taivaallinen. Hän oli lumoava.
Hän oli kaunein pieni lintu.
Hänen ryhtinsä oli ihastuttava.
Oli vaikea ymmärtää, mitä Margot Fonteyn teki -
Panamassa rynnäkkökivääri kädessään.
LONTOO - DAME MARGOT TURVALLISESTI KOTONA
Lontoon lentokentällä nähtiin jotain upeaa.
Kaksi päivää Panamán vankilasta vapautumisestaan -
Dame Margot Fonteyn tuli kotiin.
Tyynenä kuin kumartamassa yleisölle -
ballerina valmistautui seuraavaan koettelemukseen, lehdistöön.
Kaikki halusivat tietää, olivatko hän ja hänen miehensä Roberto Arias -
juonimassa vallankaappausta Panamassa.
Tito oli aina yrittämässä vallankumousta.
Hän keräsi paljon univormuja ja aseita.
Margot oli tärkeänä apuna. Hän kantoi tavaroita Titolle.
Aseita ja ties mitä.
KAPINALLINEN VANKILASSA
Koko juttu oli kamalan häpeällistä.
Margot joutui vankilaan. Ei kovin vakavasti.
Hän sai vankilassakin ruusuja.
Asia herätti kysymyksiä Parlamentissa ja pilapiirroksissa.
Se suututti Royal Ballet'n.
He etäännyttivät itsensä Fonteynista.
BALETTI
ARKISTOTALLENNE: ROYAL BALLET'N PERUSTAJA
Margot Fonteyn kutsui hänet -
Drury Lanelle hyväntekeväisyyteen.
Hän ei ollut enää nuori. Hän oli yli 40.
Ei Nurejevia kutsuttu. Hän saapui.
ROYAL OPERA HOUSEN ENTINEN JOHTAJA
Hän oli kirjoittanut Margotille ja sanonut:
"Haluan esiintyä gaalassasi ja tanssia kanssasi."
Nerous on toinen sana taikuudelle -
ja taikuuden idea on siinä, että se on selittämätöntä
ARKISTOTALLENNE: YEHUDI MENUHIN, VIULISTI
Olin etuoikeutettu, kun sain nähdä hänet ja Margotin yhtä aikaa.
He molemmat olivat hurmionsa huipulla.
Margot löysi uuden elämän hänen kauttaan.
Hän taas oli löytänyt eleganssin -
joka muutti hänet leijonasta pantteriksi.
Se oli ihmeellistä.
Uskon, että kahden harjoituskerran jälkeen hän luotti minuun.
MARGOT FONTEYN ELÄMÄNKERRAN KIRJOITTAJA
Margotia voi kuvailla -
todella yksinäiseksi avioliitossaan.
Hänen sydämensä oli sulkeutunut.
Kun Nurejev tuli kuvioihin, Margot vastusteli.
Hän oli mielestään liian vanha Nurejevin tanssipariksi.
Täydellistä osallistumista ja panostamista.
Hän panostaa kaikkensa minuun.
Kun hän antautui tanssiin -
ja huomasi ilon, hänen sydämensä avautui taas.
Hän oli onnellinen, sillä hän oli taas omiensa joukossa.
Nurejevin ansiosta hänen asemastaan seurueen huipulla tuli rikkomaton.
ARKISTOTALLENNE: MARGOT FONTEYN
Minusta emme olisi voineet olla niin menestyvä tanssipari -
jos ei olisi ollut ikäeroamme.
Kävi nimittäin niin, että menin lavalle ja ajattelin:
"Kuka minua katsoo tuon nuoren leijonan rinnalla?
Hän hyppää valtavia loikkia ja tekee upeita juttuja."
Rudolf puolestaan kunnioitti minua syvästi -
sillä olin vanhempi, kuuluisa ja tunnustettu ballerina.
Se tavallaan latasi esityksemme.
Molemmat innostivat toista. Jotenkin se vain toimi.
Sitten siirryimme Joutsenlampeen.
Meillä oli paljon erimielisyyksiä.
Sanoin: "Tulkintasi on mahtava -
mutta se ei sovi minulle. En löydä paikkaa itselleni.
Lavalla ei voi käydä keskustelua.
Minun ei siis kannata tehdä sitä.
Se olisi valitettavaa. Sinun pitäisi muuttua."
Ja...
Hän mietti päivän ja sanoi: "Hyvä on."
Muuttuiko hän?
Kyllä. "Teen sen sinun tavallasi."
KOREOGRAFI SIR KENNETH MACMILLANIN LESKI
Se oli kuin toisesta maailmasta.
Miehet olivat olleet lähinnä tukena.
He olivat tukeneet ballerinoja -
ja tanssineet soolon silloin tällöin.
Oli tietty englantilainen tyyli. Se oli kohteliasta ja hienostunutta.
Sitten ilmestyi sellainen eläimellinen henkilö.
Rima oli nostettu uusiin korkeuksiin.
Ihmiset olivat tulleet omistushaluisiksi.
"Tuo on meidän produktiomme.
Miten tuo kaveri Neuvostoliitosta kehtaa tulla muuttamaan sitä?"
Se synnytti jännitteitä.
NIGEL GOSLING, NUREJEVIN ELÄMÄNKERRAN KIRJOITTAJA
Sillä oli tuhoisa vaikutus paikallisiin.
Moni nuori tanssija -
oli raivaamassa tietään huipulle -
ja yhtäkkiä ilmestyi sellainen olento.
Eräs oopperan johtoportaaseen kuuluvista sanoi:
"Hän oli kuin 1. maailmansota.
Hän tuhosi englantilaistanssijoiden sukupolven."
Tulimme yhdeksi ruumiiksi ja sieluksi.
Liikuimme tietyllä tavalla. Se oli täydentävää.
Jokainen käsivarren ja pään liike.
Ei ollut enää -
eroja kulttuurissa tai iässä.
Se imaisi meidät mukaansa.
Soittakaa ystävillenne ja kertokaa heille -
että Margot Fonteyn ja Nurejev on lisätty -
illan ohjelmaan. Heti puhelimeen!
Sellainen tähteys johti -
todella latautuneisiin esityksiin.
Yleisö sekosi. Se todella sekosi.
Olimme tietoisia, että se oli kultaista aikaa.
Jalkapalloilijoille sellainen lienee tuttua.
Se huutaminen ja kirkuminen oli uskomatonta.
Se oli täysin suhteetonta.
Se ei ollut mitään, mihin oltiin totuttu.
Tulimme katsomaan Rudolf Nurejevia ja Fonteynia.
Joskus yritin lähettää Rudolfille kirjeen -
mutta hän sai kasapäin kirjeitä kaikkialta maailmasta.
POSTIHUONE - ROYAL OPERA HOUSE
Kirjeet pantiin säkkiin ja heitettiin pois.
Niitä oli mahdotonta käydä läpi.
Luulen, että kirjeeni joutuivat niihin säkkeihin.
LOIKKANI VAPAUTEEN
Upeaa, mutta hieman hullua.
Se oli kuin beatlemaniaa.
Se oli balettimaniaa.
-Tiedätkö The Beatlesin? -Tiedän.
Mitä mieltä olet heistä?
He ovat mielenkiintoisia kavereita, jotka laulavat aika hyvin.
Mitä muuta haluat tietää?
"En halua hullujen sekaan", Liisa sanoi.
"Sille ei voi mitään", Irvikissa sanoi.
"Olemme kaikki hulluja. Sinäkin."
"Mistä tiedät, että olen hullu?"
"Sinun on pakko olla. Muuten et olisi tullut tänne."
Liisan seikkailut ihmemaassa
YSTÄVÄN OMINAISUUDESSA
Olin hienolla illallisella Belgraviassa.
Kaikki tulivat tapaamaan Nurejevia.
Hän oli tulossa sinne esityksensä jälkeen.
Meitä oli siellä ehkä 14 ihmistä.
Kaikki olivat hienoina. Hyvin muodollista.
Ovi lennähti auki yhdentoista maissa, ja Nurejev saapui.
Tunnelma huoneessa muuttui. "Hyvä luoja. Hän on täällä."
Joku sanoi: "Tuokaa hänelle juoma."
Hän teki, mitä suuret tanssijat tekevät.
He saavat tavallisen näyttämään upealta.
Hän kääntyi, ja otti brandypullon.
Hän nosti pullon ja joi sen tyhjäksi.
Huoneessa oli hetken aivan hiljaista.
Tuntui kuin hän olisi leijunut pöydälle.
Pöydässä oli kauniit kristallit ja hopeat.
Hän vain käveli pöytää pitkin emännän luo.
Siihen aikaan naisilla oli koristeelliset kampaukset.
Kampauksessa saattoi olla neljäkin hiuslisäkettä.
Hän ojensi kätensä -
ja nappasi hiuslisäkkeen erään vieraan päästä.
Nainen vain ilahtui.
Sen sijaan että olisi suuttunut, hän vain ihasteli.
Kukaan ei ole saanut sellaista vastaanottoa.
Puhun huonosti venäjää -
englantia, ranskaa ja italiaa.
Oman kieleni -
olen unohtanut miltei kokonaan. Tataari.
Puhutaan äkkipikaisuudestasi.
Selvä.
Olet kuulemma temperamenttinen ja oikullinen -
kuten kaikki taiteilijat. Minäkin olen.
Jos suuttuisit minulle yhtäkkiä, kun juttelemme tässä...
En suuttuisi yhtäkkiä -
mutta jos kyselisit hellittämättä typeriä kysymyksiä -
ja jos se jatkuisi -
erilaisessa nalkutuksen muodossa -
saisit lopulta keltaiset valot -
ja sitten tulisivat punaiset.
MUISTELMAT
"En pidä meitä Nurejeveja -
varsinaisesti venäläisinä.
Olemme tataareja.
Tasan 200 vuotta sitten -
mahtavan baškiirien soturiheimon -
jotka eivät olleet hävinneet seitsemään vuosisataan -
oli lopulta pakko antautua Venäjälle.
Uralin aroilla -
baškiirit eivät menettäneet hurjaa ja lannistumatonta luonnettaan -
josta he olivat pelättyjä keskiajalla -
Aasiasta Nevalle asti.
En osaa määritellä, millaista on olla tataari eikä venäläinen.
Näen eron kuitenkin lihassani.
Tataariveri virtaa jotenkin nopeammin.
Se on aina valmiina kiehumaan.
Silti tuntuu siltä, että olemme rauhallisempia kuin venäläiset.
Aistillisempia.
Olemme mielenkiintoinen sekoitus lempeyttä ja julmuutta."
MESTARIPUUSEPPÄ ENGLISH NATIONAL OPERA
Hän sitoutui siihen, mitä teki ja miten.
Hän oli myös itsekriittinen.
Jos hän ei tehnyt jotain oikein -
hän manasi ja potkaisi.
Oli useita ihmisiä, jotka pitivät huolta hänestä lavalla.
Hän potki ja löi heitä.
Olen nähnyt sen kaiken.
Hän purki kiukkunsa heihin.
Se liittyi siihen, millainen hänen esityksensä oli.
ARKISTOTALLENNE: BETTY OLIPHANT
KANADAN KANSALLISEN BALETTIKOULUN PERUSTAJA
Eräs pieni poika oli hovipojan osassa.
Hän tuli luokseni innoissaan.
Hän sanoi: "Nurejev puhui minulle lavalla."
Etujalka!
Sanoin: "Sepä hienoa. Oliko hän mukava?"
Hän sanoi: "Hän haistatti paskat."
Nauroin, taputin häntä selkään ja onnittelin häntä siitä -
että Nurejev oli puhunut hänelle.
Voiko tehdä näin?
TÄHTITANSSIJA NEW YORK CITY BALLET
Fonteyn ja Nurejev olivat seurapiirien kermaa.
Sitten heidät pidätettiin San Franciscossa.
Oli kuin maailma olisi pysähtynyt.
Teitä syytetään käymisestä paikassa -
jossa käytettiin huumeita.
-En tiedä siitä mitään. -Rauhan rikkomisesta.
-Ei. -Ne ovat syytteet.
On sellainen...
Miksi sitä sanotaan, kun joku pidätetään -
ja otetaan sellainen kuva? Yleensä ihmiset näyttävät -
surkealta niissä kuvissa.
Heillä on kyltti kädessään. Kun kuvat tulivat -
he vain istuivat siinä. Fonteynilla taisi olla turkis.
He olivat jotain elämää suurempaa.
Numero on 3191.
TANSSIJA
Rudolfilla oli miltei ylimielinen -
mutta haastava ilme kasvoillaan. "Haluatko katsoa minua?"
No niin, Rudolf.
-"Katso vain." -Allekirjoitus.
"Minä olen Nurejev. Sinä et."
Näemmekö teidät illalla, neiti Fonteyn?
Ilman muuta.
Entä sinä, Rudi? Nähdäänkö sinut lavalla?
Se on vain työtä.
Liikkeelle, kuski!
KOLMEN BALETTI
Se aika Rudolfin ja Erikin kanssa sai pään pyörälle.
Ei heihin voinut olla rakastumatta.
Olin rakastunut kumpaankin.
Rudolfin kanssa oli toisin.
Emme olleet rakastuneita häneen.
Me rakastimme häntä.
Erik Bruhnin kanssa ei juuri puhuttu.
He olivat upeita miehuuden näytteitä, mutta vastakkaisilla tavoilla.
TANSSIPARI
En jutellut henkilökohtaisista asioista Rudolfin kanssa.
He olivat kaksi tanssijaa -
jotka koettelivat toisiaan.
ROYAL BALLET -ELOKUVA ROMEO JA JULIA
En olisi yllättynyt, jos hän ja Margot olivat rakastavaisia.
Se ei yllättäisi, mutta mietin vain -
että silloin olisi todella monimutkainen verkosto -
tiedostamattomia tunteita -
naisia kohtaan. Äiti.
Äidillisyys. Jumalatar.
Luulen, että on voinut olla jotain monikerroksista -
ja hyvin syvää ja monimutkaista, mikä toi heidät yhteen.
Tanssin loistokkuuden -
ja sellaisen kommunikaation puhtauden lisäksi siis.
Kun he tanssivat -
heidän välillään oli -
kunnioittavaa ja syvää rakkautta -
sekä arvostusta.
Kuka tietää, mitä muuta siihen liittyi?
Se parvekekohtaus.
Muistan, kun hän teki jotain variaatioita -
ja hän vain räjähti ylös lattiasta -
kun se muutos oli tehty.
Ihoni menee siitä yhä kananlihalle.
TÄHTITANSSIJA
Se oli Romeo ja Julia.
Heidän esityksensä huokuivat teatraalisuutta.
Pelkkä tunne siitä, että he olisivat siellä -
oli sama kuin Frank Sinatran ja Elvis Presleyn kohdalla.
Fonteyn ja Nurejev.
He olivat Romeo ja Julia. Sen heistä näki.
HÄN EI KÄYTÄ KELLOA, MUTTA MUISTAA AINA SOITTAA ÄIDILLEEN
Nurejev ei kritisoinut Neuvostoliittoa avoimesti -
KANSAINVÄLISEN HISTORIAN PROFESSORI
koska hänen perheenjäsenensä asuivat siellä yhä.
Heille voisi käydä huonosti.
Kun Kirovin baletti tuli Lontooseen -
he antoivat seurueiden rintamerkkejä lahjoiksi.
Keräsin niitä melko paljon vuosien mittaan.
Eräänä iltana, kun Nurejev esiintyi -
minulla oli joitain niistä vaatteissani, ja hän suuttui.
Hän repi ne irti, heitti maahan ja polki päälle.
Hän sanoi: "Älä enää ikinä käytä tuollaisia."
Se liittyi hänen äitiinsä. Hän ei voinut tavata äitiään.
Miten kehtasinkin käyttää niitä merkkejä?
Hän oli varmasti hyvin turhautunut -
koska ei voinut ilmaista todellisia tunteitaan.
Näkyvimpiä tapoja -
miten baletti ja politiikka liittyvät maan poliittiseen historiaan -
on Joutsenlammen käyttö tv:ssä täyteohjelmana -
poliittisen kriisin aikana.
Etenkin Brežnevin aikana näytettiin Joutsenlampea.
Syy siihen on kai se -
että se on klassikko ja se on Tšaikovskia -
ja että se on hyvin melodinen.
Sen lisäksi siinä on kyse yhteisöstä. Joutsenia.
He tanssivat pas de quatrea yhdessä. Kaikki ovat muodossa.
He tekevät, mitä pitää tehdä.
Ei ole vahinko, että sitä teosta käytetään.
Tänään Maria Tallchief ja Erik Bruhn -
tanssivat Don Quijote -baletin grand pas de deux'n.
Rudolf, kun hän oli, kuka oli -
teki, mitä hän luonnollisesti tekisi.
Hän alkoi kaapata valtaa ja huomiota -
joka oli aiemmin kuulunut Erik Bruhnille.
Huippuballerina Maria Tallchiefin kanssa tanssii -
Rudolf Nurejev.
Erik alkoi jäädä -
kiihkeän, nuoren tanssijan varjoon.
RUDOLF NUREJEV KORVAA ERIK BRUHNIN
Kaks tähteä ei yhtä rataa kulje
Henrik IV, 1. näytös
He riitelivät koko ajan.
Kerran olin samalla illallisella heidän kanssaan.
He alkoivat riidellä niin rajusti, että sanoin:
"Hyvää yötä. En halua olla tappelunne yleisönä.
Joudutte vaikeuksiin."
ARKISTOTALLENNE: ERIK BRUHN
Ehkä olimme kuin kaksi komeettaa, jotka törmäsivät toisiinsa.
Oli räjähdys.
Siinä räjähdyksessä kohtasimme.
Se törmäys oli kohtalomme.
-Aivan. -Törmäys tapahtui.
Kun se tapahtui, paluuta ei enää ollut.
Voimme vain muistella sitä.
-Voimme muistaa. -Niin.
Hän sanoi kerran, että pitää valita -
käyttääkö energiansa ihmisen rakastamiseen -
vai taiteensa rakastamiseen.
Molempia ei voi saada.
Hän sanoi: "Pitää omistautua asialle -
tai ihmiselle. Silloin kuuluu täysin sille henkilölle.
Kaikki, mitä tehdään, tehdään sen henkilön eteen.
Jos omistautuu taiteelle, kukaan ei voi ottaa sen paikkaa.
Se on mahdotonta.
Joku voi olla mukana niin kauan kuin kestää sitä -
mutta jos hänet menettää, se ei ole tärkeää."
Ranskaksi sanotaan "c'est un sacerdoce". Hän valitsi taiteen.
Kaipaatko mihinkään?
-Tanssin pariin. -Pelkästäänkö?
-Eikö ole mitään maata? -Ei ole.
Oletko olemassa vain tanssia varten?
Noin hurjall' ilolla on hurja loppu
Se kuolee riemuunsa, kuin suuteloonsa
Tuli ja ruuti riutuu
Romeo ja Julia
MARGOTIN AVIOMIESTÄ AMMUTTU
PANAMAN POLIITTINEN KIISTA LUOTEJA AUTOSSA
Titon salamurhayrityksen aikaan Margot oli Rudolfin kanssa.
Hän oli odottanut kuulevansa Titosta -
koska hän harkitsi avioeroa.
Hän oli saanut tarpeekseen uskottomuudesta ja kohtelustaan.
MARGOT FONTEYNIN MIES PETTI TÄMÄN NAISEN KANSSA
Hänen äitinsä sanoi: "Mene hänen luokseen.
Mitä ihmiset sanovat?" Se oli ensisijainen asia Margotin elämässä.
Mitä ihmiset sanovat?
Hän nousi koneeseen. Kun hän näki miehensä -
hän kauhistui ja muuttui.
Tarina muuttui hänen päässään.
Silloin Rudolf menetti hänet.
Sen jälkeen Margot ei luovuttanut Titon suhteen.
Vuonna 1974 Kirovin baletin tähti, Mihail Baryšnikov -
loikkasi länteen Kanadan-kiertueen aikana.
TUPLATAKAISKU
Rudolf ja Margot olivat jo ihastuttaneet tanssillaan.
Sitten Misha teki saman tempun.
Tuplatakaisku Neuvostoliitolle kylmässä sodassa.
Tanssin Mishan kanssa Valkoisessa talossa vuonna 1978 -
ja se tuli televisiosta.
Patricia McBride, Rudolf, minä ja Misha olimme tanssimassa.
Amerikkalaiset sanoivat:
"Katsokaa. Yksi neuvostoliittolainen
tanssii Balanchinea -
yksi Stravinskya -
ja yksi Valkoisessa talossa kahden amerikkalaisen ballerinan kanssa.
Siitäs sait, Neuvostoliitto!"
Se oli hyvin monimutkaista.
Kaikki, mitä Rudolf teki maailmalla, oli hankalaa neuvostoliittolaisille.
Tämä ei ole poliittinen kysymys. Säästän sinut siltä -
mutta kaipaatko Neuvostoliittoa?
Tarkoitan itse maata.
Siellä puhutaan aina rakkaudesta maahan -
ja vuoriin ja aroihin.
Minulla ei ole ollut nostalgisia ajatuksia ainakaan vielä.
Luulen, että sen aika on sitten, kun lopetan tanssimisen.
Hän on 16 vuoden ajan yrittänyt tuloksetta saada lupaa -
äitinsä ja siskonsa maasta lähtemiseen.
Neuvostoliitto allekirjoitti Helsingin päätösasiakirjan 1975.
Ihmisoikeuksista keskusteltiin.
Silloin Nurejev on saattanut ajatella -
että matkustamista sallittaisiin lisää -
mutta edellisenä vuonna -
Solženitsyn oli karkotettu maasta -
ja Baryšnikov oli tullut länteen -
joten se oli melko sekavaa aikaa.
Tähän asti Nurejev on puhunut vain vähän -
ongelmistaan neuvostoviranomaisten kanssa.
Äitini kävi virastossa Ufassa. Siellä yritettiin kysyä:
"Miksi haluatte lähteä länteen?
Olette liian vanha, väsynyt ja sairas."
Häntä yritettiin pakottaa allekirjoittamaan jokin paperi -
jonka mukaan hän ei haluaisi pois.
Niinpä vetoan teihin -
että auttaisitte minua.
TAITEELLINEN JOHTAJA MARTHA GRAHAM DANCE COMPANY
New Yorkin ilmapiiri oli syntynyt 60-luvun vapausliikkeestä -
kaikilta osiltaan. Naisten vapausliikkeestä -
seksuaalipolitiikasta ja runoudesta.
Kaikki kulttuuriin liittyvä kyseenalaistettiin ja muutettiin.
Se ruokki 70-luvun liikettä -
ja mahdollisuuksia. Luova maailma tuntui todella vapaalta.
MARTHA GRAHAMIN TANSSIKOULU
Haluaisitko tehdä töitä Martha Grahamin kanssa?
Ehdottomasti. Hän on suuri taiteilija.
Jos häneltä tarttuisi jotain, se olisi hienoa.
ARKISTOTALLENNE: MARTHA GRAHAM
Rudolf tuli tapaamaan minua näyttämön taakse. Hän vain katsoi minua.
Emme puhuneet mistään.
Viimein selvisi -
että hän halusi uutta.
Hän halusi kokeilla kaikkea täysin rinnoin.
Hän sanoi: "Minua ei haittaa, jos nolaan itseni."
PERUSTAJA, AIDSIA SAIRASTAVIEN TAITELIJOIDEN PROJEKTI
Muistan, kun menin niihin esityksiin. Ne olivat jotain uutta.
Suuri, romanttisen baletin koulutuksen saanut -
neuvostotanssija -
kauniin maallisessa taidemuodossa oli upeaa.
Yleisö oli innoissaan siitä.
Katsoimme elokuvaa, jonka Rudolf lähetti meille.
Kun Rudolf teki jotain klassista -
Udelsova oli erittäin tyytyväinen -
mutta kun hän teki jotain modernia -
Udelsova sanoi: "En opettanut hänelle tuota."
Ne, jotka hillitsevät halujaan -
tekevät niin, koska halu on riittävän heikko
Puhutaanpa intiimeistä yksityiskohdista.
Niinkö?
Otetaanko puoliksi?
Tule Man's Country -klubille. Tule katsomaan, mitä tarjottavaa meillä on.
Man's Countryssa on monessa kerroksessa -
jokaiselle jotain.
Tule Man's Countryyn ja kehitä kehoasi -
tai ystävysty jonkun toisen kehoon.
Jos käyt kerran, tulet yhä uudestaan.
Onko sinulla teoriaa yksityisyydestä? Onko se tärkeää?
Sitä jaksaa vain tiettyyn pisteeseen asti.
Kaipaatko sitä esityksen jälkeen?
Onko hienoa päästä vain pois -
yleisön ulottumattomiin? Sinua palvotaan.
Toisinaan kyllä.
Pitää olla hetkiä, jolloin voi virkistyä.
Kun tanssii, heti sen jälkeen on vaikea nukkua.
Kestää viitisen tuntia, että rauhoittuu.
Olen usein yhteydessä nuoriin.
JOHTAJA KEITH HARING -SÄÄTIÖ
Ihmiset sanovat usein: "Olisinpa saanut elää 1980-luvulla.
Se on ollut mahtavaa aikaa."
Tavallaan se olikin -
mutta ei pidä unohtaa, mitä silloin tapahtui.
Vuonna 1982 -
aloimme kuulla pojista, jotka vain kuolivat.
TANSSIJA JA AIDS-AKTIVISTI
Pelko oli todellista.
Juhliminen ja hauskanpito loppuivat.
Jouduimme hautaamaan ystäviämme.
Se oli kuin sodassa.
Sotaan lähetetään vain nuoria miehiä, ja vain he kuolevat.
He ovat tarjoilijoita, tai ehkä näyttelijöitä tai tanssijoita -
jotka tulivat tänne taiteilijoiksi. He ovat pitopalveluissa.
He alkavat käyttää käsineitä.
Rikkaat luulevat, että he sairastuvat homojen takia.
Walesin prinsessa ei tuntenut pelon häivääkään -
vierailustaan Middlesexin sairaalan AIDS-osastolla.
Oli spekuloitu paljon, käyttääkö hän käsineitä -
kun hän kättelee hoitajia ja potilaita.
Jos tekee mieli olla ulkona koko yön, käydä Coney Islandilla -
mitä mietit?
Jos tekee mieli riittävästi, silloin mennään.
Silloin pidetään hauskaa, ja se voi hyödyttää esityksiäkin.
Kylpyläkohtaus auttoi AIDSin leviämistä.
Silloin ei pyydetty auttamaan viruksen leviämistä, jota ei tunnettu.
Oli seksuaalinen vallankumous.
Naiset ja miehet olivat vapaita -
ja miehet ja miehet olivat vapaita. Oli vapauden ilmapiiri.
Siitä seurasi, että kamala virus levisi ihmisten tietämättä.
Presidentti Reaganilta -
meni kahdeksan vuotta, että hän vain sanoi sen sanan.
Jos Valkoisessa talossa olisi ollut sivistynyt aikuinen -
tautiin olisi suhtauduttu tosissaan.
TIETÄMÄTTÖMYYS = PELKO HILJAISUUS = KUOLEMA
TOIMI AIDSIA VASTAAN
Henkilökunta ilahtui -
kun hänellä ei ollut käsineitä -
ja hän kätteli kaikkia kymmentä potilasta.
Kun Diana teki sen, hän saattoi kaikki muut häpeään.
Kaikki ne kurjat oikeistosiiven älykääpiöt -
jotka väittivät AIDSia Jumalan rangaistukseksi.
OHJAAJA
Tanssin perintö elää tanssijoiden kehoissa -
sukupolvelta toiselle.
Kun iso osa sukupolvesta häviää, se on paha takaisku.
Menetimme sukupolvellisen -
upeita, luovia liikkujia ja hytkyjiä.
Se oli kamalaa.
Viime vuonna amerikkalaiset olivat innoissaan -
valtionpäämiehestä, jonka valtioon he ennen suhtautuivat epäluuloisesti.
Vuonna 1985 Gorbatšov tuli, koska hän halusi saada järjestelmän toimimaan.
Muutosta sanottiin perestroikaksi.
GORBATŠOV ON UUSI JOHTAJA
Minusta Gorbatšov oli -
suuri siunaus ja oikea taivaanlahja.
Hän on PR-nero. Uskomatonta, miten hän hyppäsi autosta.
Neuvostoliitossa haaveiltiin aina valistuneesta johtajasta -
joka näyttäisi tien.
KREMLIN IHMELAPSI OTTAA OHJAT
-Pelastaja. -Kristuksen toinen tuleminen.
Onko perhettäsi vielä Neuvostoliitossa? Miltä heistä tuntuu?
Vapautuvatko he askel askeleelta?
Se tuntuu lahjalta, jota ei uskalla avata liian nopeasti.
TANSSIPARI JA KOREOGRAFI FLEMING FLINDTIN LESKI
Fleming tapasi hänet -
hotellilla, jossa kaikki yöpyivät.
Hän oli aamiaisella, kun joku tuli ja kosketti häntä -
ja nauroi tällä tavalla.
Erikillä oli sellainen nauru. Liikaa tupakkaa ja viskiä.
Fleming sanoi: "Mikä ääntäsi vaivaa, Erik?"
Hän vastasi: "On varhainen aamu."
Luulen, että se oli se, mikä hänet tappoi. Se oli syöpä.
Tiedän, että Rudolf oli Erikin kuolinvuoteella.
He olivat läheisiä loppuun asti.
He rakastivat toisiaan paljon.
Kun sain tuntea heidät molemmat -
sain tuntea kaksi maailman parasta tanssijaa.
Minulla on hänen muistopuheensa.
Hän siteeraa siinä Shakespearen Hamletia.
"Hyvää yötä, Sa armas prinssi!"
Kirjoitin hänelle kirjeen.
"Lääkäri kertoi minulle, että äitisi -
elää enintään puoli vuotta."
Jos haluaa hyvät suhteet länteen -
ja jos haluaa ohjussopimuksia -
ja jos haluaa, että vilpitön mieli näkyy -
on annettava tekojen puhua.
On annettava ihmisten matkustaa.
Hän sanoi: "Minut päästetään maahan tapaamaan äitiäni."
Sanoin: "Upeaa." Hän sanoi: "Se on ihme."
Sanoin: "Mene. Älä aiheuta hankaluuksia. Ole varovainen."
Rudolf Nurejev ei saa VIP-kohtelua.
Hän jonotti rahvaan kanssa tullissa.
Rudolf kutsui minut tapaamaan häntä Moskovan lentokentälle.
Tapasin hänet ensimmäistä kertaa 28 vuoteen.
Nurejev miltei nujerrettiin, kun hän palasi kotimaahansa.
On hienoa olla täällä ja tavata äitini...
-Miten hän voi? -...ja siskoni.
Ei kovin hyvin. Enempää en voi sanoa.
Yllätyitkö, kun sait viisumin kaikkien näiden vuosien jälkeen?
En oikeastaan. Inhimillisyys voittaa lopulta.
On vain kolme päivää aikaa -
matkustaa 1 300 kilometriä perheensä kotikaupunkiin.
Rudolf kertoi, ettei hänen äitinsä tunnistanut häntä.
Se ei pidä paikkaansa, sillä Alfia kysyi äidiltä seuraavana päivänä:
"Muistatko, kuka täällä kävi eilen?"
Hän vastasi: "Rudik."
Kun hänellä oli vaikeaa, hän puhui yöllä.
Puhelin soi kolmelta aamulla.
Vastasin aina: "Siellä on Rudolf."
"Tiedät, kuka täällä. Toivottavasti en häiritse.
Voimme jutella huomenna."
"Olen jo hereillä. Mistä haluat puhua?"
Kerran hän sanoi:
"Soitan, koska minua pyydettiin Pariisin oopperan johtajaksi."
Sanoin: "Sehän on hienoa."
TANSSIKRIITIKKO
Pariisin ooppera -
oli ajautunut melko mukavuudenhaluiseen ilmapiiriin.
Sitä hän ei sietänyt. Nyt alettaisiin tehdä töitä.
Hän näyttäisi, mitä siihen työhön kuului.
Hänen produktioissaan oli energiaa.
Niitä ei taputeltu noin vain.
Oli tanssittava tosissaan -
koska produktio ja Nurejev itse vaativat sitä -
samoin kaikki perinteet. Se oli aivan mahtavaa.
Se, mikä pätee kaikkeen pahaan, pätee ruttoonkin
Sen avulla ihminen nousee toisen yläpuolelle
Näin hänet kerran Pariisin oopperassa.
Balettimestari oli siellä -
ja hänellä oli neula.
En tiedä mitä tapahtui -
mutta hänen kädestään vuosi verta.
Rudolf katsoi hänen kättään ja sanoi:
"Mene pesemään kätesi heti."
Kun Rudolf Nurejevin oma terveys oli vaarassa -
hän oli surkeassa kunnossa.
Se oli luultavasti viimeinen suuri haaste hänen elämässään.
Se oli toivotonta, sillä siihen aikaan sairastuminen -
oli kuolemantuomio. Hoitokeinoa ei ollut.
ARKISTOTALLENNE: JAMES WYETH, TAITEILIJA
Hän asui luonani. Aivan kuin siellä olisi asunut pantteri.
Ei tiennyt, oliko kyseessä mies, nainen vai eläin.
Tunnelma oli todella kiivas.
Toivottavasti edes osa siitä näkyy näissä kuvissa.
Syntymäpäivälahjaksi -
haluaisitko palata Neuvostoliittoon esiintymään?
-Ehkä aika on oikea. -Uuteen Neuvostoliittoon.
Haluaisitko?
Ehkä voisi olla hyvä idea järjestää siellä produktioitani.
Olisi suuri kunnia koko maailmalle -
jos antaisit nerouttasi neuvostolavoille.
Se voisi olla yksi viimeisistä oikeudenmukaisista luvuistasi.
Kiitos. Tiedän, että sinun pitää mennä balettiin.
Sinä ehkä ajattelet niin ja minä -
mutta he eivät ehkä ajattele.
Perestroika! Jotain oikeudenmukaisuutta on oltava.
Länsisaksalaiset ovat eläneet muurin kanssa vuodesta 1961.
Nyt on aika kaataa muuri.
VAPAUS! BERLIININ MUURI MURTUI
10. MARRASKUUTA 1989
Hän oli kiertänyt ympyrän. Muuri murtui -
juuri kun hän esiintyi ensimmäistä kertaa kotimaassaan lähes 30 vuoteen.
Se oli varmasti tyydyttävää.
RUDY PALASI NEUVOSTOLIITTOON
"Kun olin 11-vuotias, tapasin ensimmäisen kerran -
vanhan naisen nimeltä Udelsova."
Udelsova oli jo 100-vuotias.
Se oli koskettava jälleennäkeminen.
Olin siellä ja näin sen.
Mahtavaa. Haluaisin ottaa kuvan täältä.
Tältä lavalta olen ammentanut koko repertoaarini.
Täällä tein Gisellen, Joutsenlammen -
Le Corsairen, Laurencian ja Gajanen.
Kaikki tehtiin tällä lavalla.
Kun menin Kiroviin kolme vuotta myöhemmin -
esitin ne kaikki baletit heti.
-Olitko jo esittänyt ne? -Täällä.
Yhtäkkiä teatterissa kuhistiin: "Missä Nurejev on?
Margot Fonteyn tarvitsee rahaa heti."
ENTINEN JOHTAJA
Tiesin, ettei rahaa ollut.
Tito käytti kaiken.
Hän maksoi viimeiseen asti Margotin kalliille klinikalle -
jotta tämä saisi hyvää hoitoa.
Suru on rakkauden hinta
Kuningatar Elisabet II
Hän meni Margotin luo sairaalaan.
Silloin oli uhkana, että Margotille tehtäisiin amputaatio.
Hänen tilanteensa oli todella huono.
Rudolf sanoi: "Älä huoli. Kyllä sinä pystyt hyppäämään."
He puhuivat siitä, miten huonosti asiat olivat -
mutta Rudolf ei kertonut, mikä häntä vaivasi.
He juttelivat ja yrittivät piristää toisiaan -
mutta kumpikin oli surun murtama -
toisen vuoksi.
Rudolf oli eksyksissä, kun Margot kuoli.
Hän soitti ihmisille keskellä yötä -
ja saattoi vain itkeä puhelimeen.
Hän ei edes sanonut nimeään. Itki vain.
"Mitä järkeä maailmassa on, kun hän on poissa?"
Hän rakasti Margotia todella paljon.
Olimme onnekkaita, kun saimme elää niitä upeita vuosia.
Margotista tuli todella hyvä ystäväni.
Minulle hän on perhettäni.
Muuta minulla ei ole. Vain hänet.
KIITOKSEKSI DAME MARGOT FONTEYN DE ARIASIN -
ELÄMÄSTÄ JA TEOISTA
Keskellä ruuhka-aikaa -
puna-armeijan miehistönkuljetusvaunut ovat Moskovan kaduilla -
matkalla kohti Kremliä.
Ensimmäiset saapuivat aamuneljältä. Ensi merkki vallankaappauksesta -
joka syrjäytti Mihail Gorbatšovin vallasta.
Eräs salaliittolainen muisteli:
"Olimme typeriä. Ajattelimme -
että näytämme vain Joutsenlampea."
He tekivät sitä, mitä Brežnev -
ja puolueen johto olivat tehneet.
Se ei riittänyt.
Joulukuussa 1991 Neuvostoliitto lakkasi olemasta -
ja alkoi uusi aikakausi.
Seuraavana vuonna, kun hän oli jo hyvin sairas -
vietimme hänen viimeistä syntymäpäiväänsä.
Elämme niin kauan kuin tanssimme
Jatkakaa.
Silloin hän oli jo kuoleva mies.
Viimeisinä kuutena tai yhdeksänä kuukautenaan -
hänen piti toteuttaa yksi venäläisen baletin suurteoksista, Bajadeeri -
jota arvostetaan yhtenä suurista 1800-luvun baleteista.
Todella kaunis produktio, joka tanssittiin upeasti.
He olivat seurueen nuoria tanssijoita.
Pariisin oopperassa on tapana -
laittaa kriitikot eturiviin -
aivan orkesterin yläpuolelle.
Sieltä näkee hyvin.
Sieltä saattoi nähdä -
että lavan oikealla puolella aitiossa -
oli eräs hahmo -
joka makasi sängyssä.
Ihmisiä kävi hänen luonaan.
Tiesin, että hän oli Nurejev.
Lopuksi puhkesi raikuvat aplodit. Kaikki olivat haltioissaan -
ja sitä rataa.
Yhtäkkiä Nurejev tuli lavalle.
Kaikki tietenkin hullaantuivat.
Hurraamista ja huutamista.
Traaginen hahmo hatussaan -
ja viitan tapaisessaan.
Yleisö seisoi ja hurrasi.
Sitten tapahtui jotain ihmeellistä ja hänelle tyypillistä.
Hän käveli kohti meitä. Vain pari askelta -
mutta hän nosti kätensä -
ja se oli suuren taiteilijan viimeinen tervehdys.
Ihmisiä, joille hän oli omistanut elämänsä.
He olivat hänen tanssijoitaan ja yleisöään.
Siellä vuodatettiin kyyneleitä.
Hurraamista ja itkemistä. Epätoivoinen surun tunne.
Ne olivat kunniakkaat hyvästit.
Napoleon ei olisi pystynyt parempaan.
Näin hänet viimeisen kerran sairaalassa.
Vietimme kaksi viikkoa hänen vuoteensa vieressä.
Hän kuoli yöllä.
Sain katsella häntä viimeiseen asti.
Hän todella oli poikkeuksellinen mies.
En puhu valokuvien Rudolfista -
tai ilveilyistä ja skandaaleista.
Tarkoitan miestä, joka hän todella oli, jonka tunsin Cuevasin ajoilta.
Mies, jonka näin menehtyvän.
Hänessä oli valtavasti filosofiaa ja alistumista sairaalassa.
Hän puolusti balettimaailmaa.
Hän rakasti balettia.
Se oli kaunista katsottavaa.
TANSSII NUREJEVIN KANSSA
Hän ei nukkunut koskaan. Hän oli aina menossa.
Hänellä oli luultavasti täydempi elämä -
kuin kellään muulla, koska hän ei juuri nukkunut.
Sen pas de deux'n tanssiminen oli ihanaa.
Olimme koko ajan aivan lähekkäin.
Se oli seksikkäintä, mitä olen tehnyt lavalla.
TANSSII NUREJEVIN KANSSA
Hän taisteli järjestelmää vastaan -
jotta voisi ilmaista taiteenmuotoaan.
Hän oli täysin omistautunut -
ja täysin varma työskentelytavoistaan.
Hän oli todella upea ihminen.
Kyse ei ollut vain siitä, miten hieno taiteilija ja tanssija hän oli.
Hän oli upea ihminen.
Olen hyvin ylpeä, että olen saanut olla osa sitä kaikkea.
Rudolf Nurejev liittyy seuraamme tuota pikaa.
HIV- tai AIDS-diagnoosi ei ole lännessä -
samanlainen kuolemantuomio kuin ennen.
Monissa osissa maailmaa asia ei ole niin.
Hän on tullut tänne suoraan Lincoln Centerin lavalta -
parin korttelin päästä.
Ennalta ehkäisevien hankkeiden -
ja miljoonien kärsivien hoidon rahoitus on täysin riittämätöntä.
AIDS ei ole hävinnyt.
Hyvät naiset ja herrat, Rudolf Nurejev!
Mitä olemme tehneet?
Otatko odotellessa vettä?
Sait isommat aplodit kuin Mick Jagger.
TANSSIT
JOUTSENLAMPI WIENER STAATSOPER BALLET
LAURENCIA KIROVIN BALETTI
GEORGE BALANCHINEN APOLLO
LA SCALAN BALETTI PRINSESSA RUUSUNEN
LE CORSAIRE MOSKOVAN BALETTIKILPAILU, 1959
SKRJABININ EKSTAASIN RUNOELMA
PRINSESSA RUUSUNEN MARQUIS DE CUEVAS -BALETTI
AUREOLE TANSKAN KUNINKAALLINEN BALETTI
PAUL TAYLORIN BOOK OF BEASTS
MURRAY LEWISIN MOMENTS
FAUNIN ILTAPÄIVÄ MODERNI VERSIO
TANSKAN KUNINKAALLINEN BALETTI
SIR KENNETH MACMILLANIN ROMEO JA JULIA
MANFRED, HARJOITUKSET ZÜRICHIN OOPPERAN BALETTI
Shakespeare-sitaattien suomennos: Paavo Cajander
Tekstitys: BTI Studios Suomennos: Eino Ajo